Христо Смирненски
На Подпоручик К. М-в

chitanka.info

— Довиждане! Родината зове ни

да се стечем под знамена развени

и в бранните поля врагу отплата

достойна да дадем за мъките на брата —

каза ти и в десница с росна китка

на сватба тръгна сякаш, не на битка.

Отиде, славно сложи си главата

ти пред олтаря на Родина свята.

С усмивка на устата там загина,

достойно, честно падна ти в борбата.

Загина на живота си в зората…

Едвам разцъфнала от роза пъпка

безмилостно смъртта зловеща стъпка.

Звезда едвам успя сал да се мерне

и в миг от облаци закри се черни.

Загина ти. Година мина вече,

откак от своите лежиш далече.

Година след година ще минават,

ала теб никога не ще забравят.

За таз душа така добра, тъй скромна,

о, вечно, вечно всеки ще си спомня.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.